Tidigare i Dollhouse...
Jag har ett meddelande till dig inifrån Dollhouse.
Mitt namn är November.
De har använt den här kroppen att spionera på dig.
De dödar dig om de vet att du vet.
Du varnade NSA att Sierra var på väg så de kunde plantera filen.
Ta ur honom vad du kan om NSA. Låt Topher förbereda honom för vinden.
Gör det.
Jack! Jag tar honom runt parken. Han behöver sträcka på benen.
- Okej. Vi ses sen. - Vi är inte borta länge. Var snäll.
Det är jag väl alltid?
- Lyckans ost. - Sa inte någon nåt om tennis...?
- Jag är säker på att jag sa iste. - Vänta, är det te i det här?
Ska vi inte spela tennis? Jag fick det här hyper carbonracket-
-eller vad fan det här är. - Hej, Jack...
Var är Margaret?
Addy... Adelle?
Vad är det för fel? Du ser hemsk ut.
Margaret, jag är ledsen över att vara den som berättar för dig.
Du är död.
Säsong 1 Episod 10 - Haunted -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
Boyd. Hallå.
Hur har du det med din befordran? Du måste vara nöjd.
Du var inte rolig som Echos livvakt, nu får du vara dubbelt inte rolig-
-som säkerhetschef. - Ms DeWitt håller Dollhouse stängt-
-till största delen efter Dominic... - Efter Dominic.
Ja. De flesta aktiva vilar.
- Är Echo ute? - Ja.
Har du problem med att släppa taget, pappa björn?
- Vi satte en död kvinna i henne. - Jag trodde inte på det.
- En död klient? - Hon är en speciell vän till Adelle.
Jag menar, inte speciella vänner.
Men en sen kväll, med för mycket vin...
- Så vi kan ge liv efter döden. - Bara om vi verkligen gillar dig.
Hej, Boyd... Jag behöver en aktiv.
- Va? Varför? - Jag gör min årliga främre-
-lob-diagnostik, och även om det låter enkelt-
-är det en komplicerad inpräntning och jag behöver säkerhetschefen-
-att signera av ett objekt. - Finns det någon risk?
Inte om jag vet vad jag gör.
- Sierra har varit inaktiv längst. - Titta på dig med de stora besluten.
- "Big Bossen." - Livet efter döden.
- Var kommer det att sluta? - Samma som det börjar - döden.
Det här är så...fantastiskt.
Verkligen. Det sista jag minns är att jag kom hit för en månad sedan-
-för din hemska process. - Om vi hade hunnit prata-
-hade jag kunnat berätta för dig om de sista 3 veckorna av ditt liv.
Nu behöver jag inte komma ihåg hur jag dog. Gud, allt är ett plus.
Mer liv! Kan du föreställa dig?
Och den här kroppen... Bra jobbat, Addy.
Jag pekar mot himlen. Synd att det bara är till låns.
- Det var avtalet. - Jag har aldrig känt mig så här bra.
- Kändes det så här bra att vara ung? - Det var ganska trevligt.
- Jag undrar varför vi gav upp det. - Du är 10 år yngre än mig?
Och egendomligt 15 år äldre. Kom ihåg, det är tillfälligt.
För att tillfredsställa min nyfikenhet och se min begravning.
Vem skulle inte vilja det?
För att höra vad andra tyckte om oss?
Och räkna hur många som älskade oss?
Addy? Är du okej?
Få se: Min vän har dött.
Kom igen. Vi har en begravning att gå till.
Du kan hjälpa mig att avsluta det här.
Avsluta det här? Ditt liv?
Jag tänkte att jag skulle lösa mordet på mig.
Obduktionen sa en hjärtattack. Jag var frisk och löjligt rik.
En förmögenhet kan vara farligt att ha.
Du misstänkte att det här kunde hända.
När jag var tre lade min barnsköterska glas i mitt kvällsmellanmål.
Hon lät mig inte äta det. Hon skulle bli hjälten som upptäckte det i tid.
Jag låg två veckor på sjukhuset. Ursäkta om jag är misstänksam.
Du har kommit tillbaka och ska lösa ditt eget mord?
- Jag gillar gåtor. - Är du redo för det här?
Jag sa alltid att jag skulle komma för sent till min begravning.
Ingen dålig uppslutning. Jag skulle vilja höra mer gråt.
Du behöver inte vara glad för min skull.
Jag gör precis vad du skulle göra. Rak rygg, hårda läppar.
Så skulle du agera. Inte Margaret. Jag är Julia nu.
- Du har tänkt igenom det här. - Jag började nämna Julia då och då-
-för min familj innan skanningen. Jag skrev in mig i testamentet-
-och underrättade dem att vänta mig... - Medan du spionerar på anställda-
-vänner och affärsförbindelser. - En spion? Nej, jag är ett spöke.
Välkomna. Vi är här för att minnas en mycket speciell kvinna.
Margaret Bashford var inte den första med det namnet.
- Låt mig presentera dig för familjen. - Jag vill höra hur bra du var.
- Därborta...är Nicolas och Jocelyn. - Herregud. Dina barn.
- Att se dem gå igenom det här. - Förälders begravning är naturligt.
Låt oss fokusera.
- Som hennes namne, stark... - Min bror William kom.
Jag har inte sett honom på år.
- Han verkar vara full. - Så ingen förändring där.
Och uppradade längs väggarna, står den lojala personalen.
- Och stalldrängarna. - Vilka är alla andra?
Alla mina närmaste vänner.
Jag borde komma ihåg deras namn. Var och en av dem är misstänkt.
Oj, någon är sen.
Jack. Du träffade aldrig min man?
Han är ung.
När jag träffade honom, slutade jag vara kund hos Dollhouse.
- Jag förstår varför. - Jag var en lycklig kvinna.
Tills nyligen.
Nästan framme.
Nästan...
- Säg att du har Speed Force 3. - Och laddat ner bonuskartor.
- Pizza? - På väg. Öl i kylen.
Jag har också uppfunnit en ny typ av Battleship med riktiga explosioner.
- Kan man bli skadad? - Ja.
Aptitretare.
Gör dig redo att få stryk och eventuellt...
...förlora ett öga.
Du är en bättre kock än du tror.
Jag tror inte pasta ska vara så...
...hårt.
Det är "al dente". Italienska för "Aj, mina tänder."
Jag vet att snabbaste sättet att döda en relation är att ta temperaturen.
- Är du okej? - Jag är bara trött.
Okej. Så det är inget nytt?
Ingenting med arbetet?
- Du pratar inte om Dollhouse längre. - Nej, det gör jag inte.
Okej.
Jag är ledsen. Jag vet att jag är...
Det ordnar sig.
Jag mår bra och du är bedårande.
- Du är mer än bedårande. Du är... - Om du säger "bedårbubbla", går jag.
Jag tänkte inte det, men gillar att du tyckte det var nästa logiska ord.
- Jag plockar av. - Nej, nej, nej.
- Wow. Vilken gentleman. - Jag rörde till i köket-
-som jag inte vill att du ska se.
Du verkar inte som en gammal vän.
Jag har tågluffat, som ungdomar gör.
Hon tog mig under sina vingar och visade mig Marocko.
- Och du höll kontakten. - Hon ringde och vi pratade i timmar.
Vi stod varandra nära.
Hon gillade nog att ha en utomstående att dela sina små insikter med.
Pratade alltid översvallande om sina anhöriga. Ni vet hur hon var.
Vad?
- Vi talar om samma kvinna, eller hur? - Med hårt uttryck i ansiktet?
- Runt 55 år, gillade hästar? - Margaret. Jag kände henne mycket väl.
Mamma var inte precis varm. Hon brukade stöta bort folk.
Hon gillade att bli vän med främlingar, som en nyck-
-och få dem att stanna till helgen och bära mina kläder.
- Det var Camille Beauvais. - Hon var främling för mig.
- Hon såg bättre ut i kläderna än du. - Du låg med henne, eller hur?
- Tekniskt sett nej, vi låg inte... - Nicky, precis som jag i din ålder.
- Jagade kvinnor och var värdelös. - Han är inte värdelös.
Nicolas har massor av potential.
- Margaret berättade. - Potential? Du som inte gör någonting.
- Jag som jobbade var önskedrömmare. - Det här handlar inte om din karriär.
Vad vet du, farbror Bill? Du har inte varit synlig sen mamma bannlyste dig-
-efter båtfiaskot. Jag var 12 år.
Margaret kunde vara hemsk, även jag.
Från vad jag bedömer, så är två av er avskyvärda. Så, kom igen.
- Du skulle ha sett vår mor. - Margaret var inget som mor!
- Din...mor. - Just nu borde vi dricka.
- Jag visste inte att du hade slutat... - För Margaret och den kvinna hon var-
-och alla hon lämnade efter sig. - Delat på tre.
Jag vet att Margaret var reserverad, men hon hade en mjuk sida.
Hon blev kär i Jack.
- Hon gillar honom bättre än oss. - Hon älskade dig.
Jag har inte sett mycket av charmprinsen. Sörjer, antar jag.
Han tjurar väl efter att hon satte honom på plats.
Han fick hästarna. Hon visste att han inte visste något åt dem.
- Han fick dem i stället för pengar. - Tror ni inte... Nej.
Det berodde på att hon satte värde på hästarna och litade på honom.
- Tur att hon inte ser hur han tar det. - Vad förväntade han sig?
- De var förälskade. - Jag vet att vi är chockerande-
-och du är charmigt lojal, men du kanske ska förbereda dig.
Du är här för att sörja Margaret, men resten av oss bor här.
- Hallå. - Nicolas. Jag behövde lite luft.
Jag måste förklara något om kvällen. Mamma tyckte känslor gjorde en oklar.
Jag vet att vi låter hårda, men hon skulle aldrig ha velat-
-ha hyllningar som folk inte menade.
- Var hon så hård? - Mycket av det var rädsla.
Hon var livrädd att vi inte skulle ha några ambitioner-
-så hon fick oss att arbeta för allt. Jag gillar siffror, procenttal.
Hon bestämde att jag skulle arbeta på Wall Street. Ansatte mig varje dag.
Hon tänkte inte lägga ner det. Jag var 12 år.
Hon ville ditt bästa!
Jag försöker inte predika för dig, utan trösta dig
- Gör du? - Inuti är hon...
Hon berättade att hon grät över all din smärta...
...och hon tänkte...hela tiden på hur det var-
-när du var liten och hon kunde hålla dig och...hur stolt hon var-
-när du växte upp till den här snygga, säkra mannen.
- Tänker du... - Jag tror inte... Jag tror inte det.
- Är du okej? Vill du ha vatten? Inte? - Nej, jag är okej. Okej?
Det verkade som om du ville... omedvetet.
Du sa att du ville trösta mig. Du kollade också min kropp.
Gud!
- Det här var något nytt för mig. - Jag är så ledsen.
Jag drack för mycket vin.
Jag...måste gå.
Åh, hej.
- Fel rum, mitt misstag. - Nej, vänta. Du måste vara Julia.
- Margaret berättade om dig. - Jag vet inte hur jag gick så vilse.
Det är ett stort ställe.
Jack...
Vad Margaret gjorde...
Jag hoppas att du vet att det var ett förtroende.
Vad...vad hon gjorde?
Att ge dig hästarna.
Det var hennes sätt att säga att du inte var ute efter pengarna.
Visst.
- Så förstår du det? - Hästarna...
...hennes verkliga älsklingar... är min belöning.
- Hennes verkliga...? Nej. - Du var med dem i kväll, var du inte?
Kallar de mig mördare eller lycksökare?
- Mördare? Varför skulle de säga det? - Ingen aning. Arvet som jag fick?
Är inte värt att döda för, är det?
Addy, det är bara så...fult.
Jag älskar dem, men gillar dem inte.
Tänk om en av dem...? Herregud.
- Dödade dig? - Är jag paranoid?
Du tillbringade ett och ett halvt år med smärtsamma hjärnskanningar-
-eftersom du trodde att någon tänkte mörda dig. Så paranoid är en kandidat.
Jag trodde det skulle vara en städerska. Någon som ogillade mina pengar.
En avlägsen vän, kanske.
Adelle, det är så mycket ilska.
När jag nu dog trodde jag att människor älskade mig.
- Bara en värdelös illusion. - Illusioner är inte värdelösa.
De är centrum i de flesta relationer.
- Annars skulle du vara utan jobb. - Vi kommer på nåt.
Jag borde ha fortsatt vara död.
Ja?
- Evigt liv. - Trevligt adjektiv. Utmärkt substantiv.
- Finns det fler? - Är det något som vi erbjuder nu?
Eftersom...
...om det är det, så är det...
Du inser att det är början till slutet.
Evigt liv - det är... den yttersta strävan.
Kristendomen, flesta religioner, moral, finns inte utan fruktan för döden.
Jag leder inte mänsklighetens undergång. Det är en engångssituation.
- Du vet att du ber henne att dö sen. - Ja, om hon gör motstånd.
Jag har en ny säkerhetschef som hanterar den saken.
Ja, frun.
Du kan fortfarande hjälpa Echo.
- Säg vad du anser om det här. - Första instinkten.
Följ pengarna. Det är lätt när pengarna styr.
Jag har tittat på hästarna. Kings Ransom, var en derbykandidat.
- Mannen tänker göra sig en hacka. - Det vill köparen också.
Jag skickar någon att kolla stallen. En nyfiken uppfödare.
Drew Chilton? Trevligt att träffas. Tack för att ni kom hela vägen hit.
Du har några bra motiv. Ja, det har jag. Särskilt ett.
Hoppas du har behandlat en sån fin häst rätt.
Färskt vatten och havre, grillat på helgerna.
Vem kan begära mer? Har stället varit länge i familjen?
- Hallå. - Gå härifrån.
Visst.
Vänta. Jag är... Jag är ledsen.
Jag bara...
Gud, jag är så "emo".
Är du?
Jag måste säga, att det finns delar av mig som inte är ledsen-
-att se någon sörja min vän. - Är det vad det här är?
Du har förlorat din mamma. Det är naturligt att du är så "Elmo".
- "Emo." - Det är inte ett ord, älskling.
Gud, du låter precis som hon.
Hon kände mig inte ens. Inte mer än vad du gör.
- Hon ville inte. - Det är nog inte sant.
Jag tar bilder. Jag är bra.
Hon kom aldrig till någon utställning.
Menade du allvar med det?
Jag menar, självklart menade du allvar.
Du har rätt.
Det var mycket dåligt av henne. Jag vet inte vad jag ska säga.
Alla föreläsningar om att vara praktisk-
-och sedan kastar hon sig i armarna på någon hon plockade upp i Manilla.
Han är i min ålder! Han lurade henne som en idiot.
Han spenderade hennes pengar, och låg förmodligen med alla kvinnor.
Gjorde han... Säg mig, har han någonsin försökt...
Med mig? Gud, nej.
Om du inte tror mig, prata med honom. När du sätter dig, vet du.
Jag har tillbringat hela mitt liv, med att se henne vara...
...du vet, tuff.
Det var okej att hon inte släppte in mig eftersom ingen släpptes in.
Eller hur? Och sedan... för två år sedan, träffar hon Jack-
-och hon svävar och viskar hemligheter-
-och sedan...
...nu är det du.
Sak samma.
- Heliga...! - Förlåt.
Du får inte vara här.
Jag vill att du kör några fingeravtryck.
De är uppe, inknappade och klart.
Jag behöver bara tillstånd.
Bekvämt?
- Jag borde inte göra det. - Jag har fingeravtryck på någon-
-som kan vara försvunnen. - Du menar någon som kan vara en Doll?
De är försvunna personer. De vet bara inte om det.
- Det är hon. Hur får vi fram filen? - Polly Keller?
- Herregud. - Vad...? De är borta.
Vad hände?
Jag börjar tro dig.
Jordidentisk gravitet och atmosfär på andra planeter.
- Är det två? - Jag ger dig ett.
- Ett ekosystem för hela planeten. - Bra.
Fortplantning - människa - utomjording utan vetenskaplig inblandning.
Flammande explosioner och ljud i ett vakuum.
Men det är så mycket mer.
Ljushastighetsresor, rymdstormar och sexiga, sexiga utomjordingar.
Jag sa klassiska sci-fi-fel. Nu angriper du bara bra berättande.
På tal om sci-fi, kan vi leka med sovarna?
Vi kan låta dem kämpa mot varandra och satsa på dem som gladiatorer.
- Vi kan inte leka med sovarna. - Eller spela sketcher vi skrivit-
-filma det och se vem som får flest träffar på YouTube.
Ingen dum idé, men nej. Vill du spela schack?
- En variant? Flygande schack. - Utmärkt. Men vad sägs om-
-varje gång du förlorar dricker du? - Låter bra. Fördel för mig.
Hallå. Jag kunde inte hjälpa, men...
- Ska du någonstans? - Jag fick biljetten till inte här.
Margaret hörde hit, men inte jag. Jag tillhörde henne.
Hon verkade fäst vid dig.
Ja.
- Var det svårt? - Var det, vad?
Att vara gift med någon äldre?
En man som du borde ha alternativ.
Räck mig den där slipsen?
Du kanske inte prövade något av de alternativen.
Du kanske väntade tålmodigt tills du var fri.
Jag vet vem du är. Jag vet inte...
...vem av dem som lejde dig, men jag känner igen en spion när jag ser en.
Försöker du ta reda på om jag dödade henne eller om jag kontaktade någon?
Oavsett vilket, vad du gör är sjukt.
Bära hennes parfym och försöka förföra mig.
Arbetar du för Nicolas eller Jocelyn?
Berätta att de letar på fel ställe och att jag säljer hästarna-
-för att jag inte står ut med att ständig påminnas om kvinnan jag älskade.
Om de vill ha en riktig dålig kille, säg åt dem att titta på farbror Bill.
- Han kom till begravningen. - Nej. Nämnde han inte det?
Han kom dagen innan hon dog.
Gjorde han?
Det var efter den sista... gången jag pratade med Margaret.
Han dök upp från ingenstans och behövde prata med henne.
Hon skulle berätta för mig senare.
Jag antar att han ville låna pengar.
Och att hon sa nej.
William?
Hallå där, ta det lugnt. Okej, okej.
Han lider inte brist på energi. Åh, jättefin.
Jag arbetade med fadern för några år sen. Den här har bättre hovar.
- Hur är det med EIPH? - Inget förflutet med blödningar.
- Hans lungor är bra. - Vem fan är du?
Jag tänker köpa den här hästen.
Han väntade knappt tills kroppen var i jorden.
Det var min mammas häst. Det var hennes favorit...sak.
Otroligt att den jäveln säljer den.
Den kan tävla ett år till - minst.
Du får inte det här priset för alltid.
Jag vill inte höra om det. Sluta fundera, avbryt undersökningen.
Han är inte till salu.
Tror du på spöken?
På sätt och vis. Den senaste tiden.
Margaret och jag flyttade in här när vi var barn.
Vi trodde att det var hemsökt. Vi sov i samma säng den första natten.
Hur som helst... Nu får jag samma läskiga känsla igen.
Som om Margaret dröjer sig kvar här.
- Och hon är arg. - Varför skulle hon vara arg?
Hon ville ha mer tid.
Vi hade inte sagt ett ord till varandra på 13 år.
Hon ville inte svara i telefonen.
- Hon var alldeles för envis. - Varför ringde inte du?
För jag var alldeles för envis.
Men ödet tog en gammal dåre i nacken och förde mig hit.
Precis i tid. Dagen innan hon dog.
Jag bara knackade på dörren.
Kan inte säga att hon var nöjd att se mig först-
-men jag förväntade mig det.
Det viktiga var - vi försonades.
Kan du...
...kan du berätta vad hon sa?
"Hej, minns du den tiden...?" "Ja, ja."
Nej, orden hade ingen betydelse.
Det var...
Hon bara tittade på mitt ansikte och jag tittade på hennes.
Och vi visste att det inte fanns någon anledning att fortsätta vara arg.
Det här är för dig, Margaret.
Jag antar att jag hade tur. Nicolas skulle klara det här bättre-
-om han hade berättat om sina skulder.
Missbruk - är inte för svaga.
I en värld där alla män är skyldiga tills de bevisats vara döda.
En man står som vårt enda hopp i kampen mot...
- Jag sa ju att jag har din rygg. - Snyggt.
- Eller " Du skulle få det i slutändan." - "Genaste vägen till hjärtat är ryggen."
"Jag skickar dig tillbaka till framtiden...som död."
Det här leder ingenstans. Klara bäst av 7?
11.
Hej, du.
- Hur var din dag? - Du vet, bra antar jag.
- Jag tog mig in själv för en stund sen. - Du har en nyckel.
Jag vet, men det är...din lägenhet och med allt den senaste tiden.
Jag vill inte att du tänker att jag luktar på dina skjortor när du är borta.
De luktar verkligen gott. Några av dem inte så mycket-
-men totalt sett är dina skjortor värda att lukta på. Skämt.
Jisses, du är så butter.
- Det ser trevligt ut. - Det är Cabernet. Jag köpte den.
Jag borde ha tagit vitt. Rött gör mina tänder lila. Paul, vi måste prata.
Du behöver inte säga något, men du måste låta mig prata.
För jag har tänkt mycket, och... Låt mig göra det här, okej?
Bra.
- Paul... - Mellie.
Jag gillar att vara med dig. Jag älskar det, faktiskt.
Du säger att allting är bra, så jag ska sluta fråga om det är det.
Om det betyder att ligga bredvid dig men allting inte är bra, då gör jag det.
Jag ger dig vad du behöver och låter dig ta det av mig.
Och om du vill ge tillbaka, ge tillbaka.
Men det behöver inte betyda någonting. Det måste inte betyda någonting.
Jag har det fortfarande, eller hur, snygging?
Jag vet. Jag saknar dig mer.
Märkligt - han tycker inte om de flesta.
Vem är där?
Jag har en bättre fråga.
Trodde du inte att jag skulle känna igen min egen mor...
...mor?
Ärligt talat, det är en lättnad.
Jag kunde inte tala om för en själ vad som pågick och det var svårt.
- Hur visste du det? - Små saker, ditt sätt att röra dig.
Jag såg dig genom fönstret när du försökte gå till sängs i ditt rum.
Samma rutiner. Du släckte lysknappen i hallen som är omöjlig att hitta.
Ingen vet var den är mer än du.
Men jag visste inte riktigt förrän jag såg dig med Kings Ransom.
Det var absolut efter att jag försökte kyssa dig.
Jag hoppas det.
Hur kunde du ens tro att det var möjligt?
Dollhouse.
På Manhattan, eller hur? Jag är kund.
Vad? Det är du också. Vi är alla vuxna här på sätt och vis.
Jag använde det inte för något liknande. Jag menar, livet efter döden?
- Jag har aldrig ens tänkt på det. - Jag får inte behålla det.
Jag trodde inte det. Även om möjligheten...
...att få leva för evigt, flytta från kropp till kropp.
Brilliant. Folk ska veta att du bör bli fruktad, mamma.
- Även efter döden. - Fruktad?
Nicky, jag ville bara att du skulle vara lycklig.
Jag är din mor. Jag ska bära dina bördor-
-även om du förlorat allt.
Jag kunde inte sluta.
Spel handlar om upp- och nedgångar.
När det verkar som om man har alla de här...resurserna-
-så väntar man på uppgången. Jag fortsatte att jaga förluster...
- Och sen nådde du botten. - Och jag gick under den.
Nicolas. Det är miljoner.
Jag visste att du skulle skämmas för mig och att du inte skulle låta det vara.
Jag kunde inte berätta för dig.
- Jag kunde inte berätta för dig. - Okej, okej. Vi...
Det kommer att ordna sig.
När du hade dött var jag lättad eftersom du aldrig visste.
Men nu, vill jag bara ha dig tillbaka.
Du togs ifrån mig för tidigt.
Smart pojke. Du misstänker det också.
- Han är värd över 31 miljoner. - Gå, gå, gå!
- Tror du att du kan lura mig? - Vad fan menar du?
Kings Ransom har blivit dopad. Anabola steroider, stimulantia.
Nog för att hjärtat ska brista. Trodde du att du kunde dölja det-
-med clomiphene citrat? Om jag inte tittat efter det, hade jag blivit lurad.
Jag är ingen nykomling i den här branschen. Du tänkte göra dig en hacka.
Du försökte göra honom tävlingsklar. Han ser ut så nu-
-men om ett par veckor utan det där, går han till bete.
Du är ny inom det här. Du har skapat dig ett 31 miljoners sällskapsdjur.
Han dödade mig. Åh, Gud.
Oavsett vad han gav Kings Ransom, så använde han det på mig.
Varför får jag inte gå och låta honom döda mig två gånger? Jag är död ändå.
Du kan bevisa att han gjorde det. Du kan ge honom straffet som han...
Spring!
- Ursäkta att jag stör er, frun. - Inte alls.
Victor testade hästen och jag har fått resultatet. Min föraning var korrekt.
Din vän dödades med ett läkemedel som ges till hästar.
Mördaren maskerade det, så coronern hittade inte det.
- Vet du vem? - Nej.
- Om jag gick in... - Hon har en ny livvakt.
- Du måste vänja dig vid det. - Ja, jag antar att jag måste det.
En annan sak, ms DeWitt.
Är ni medveten om den här Tophersituationen?
Ja.
Det finns ingen anledning att ta upp det med honom.
Jag tillåter honom dessa diagnostiska tester då och då.
Så jag antar att Topher kan skaffa sig vänner.
Ensamhet leder inte till något bra. Bara till avskildhet.
De som är i störst behov av att nå ut är de som klarar det sämst.
I vilket fall som helst...
...händer det bara en gång om året.
- Kom igen, kom igen. - Han kommer. Vad är din plan?
- Har du en pistol någonstans? - Nej, du vet vad jag tycker om vapen.
- Det finns bevis på att han dödade dig. - Bara drogen, men vi kan inte bevisa...
Nej, inte det.
Ett handskrivet brev från Margaret gömd någonstans i det här rummet.
Stora bokstäver som säger att, när och hur han skulle göra det.
Juryn kommer att sluka det här.
- Vilket datum dog jag? - Den 19.
Allt står här. Hur han använde samma drog som hästarna dopades med...
- Jack visste inte mycket om dem. - Vi måste gömma det.
- Hur lärde han sig att droga en häst? - Han måste ha haft hjälp.
Det är inte svårt att hitta någon som kan. Han måste ha...
Åh, mamma.
Du kunde aldrig låta något vara.
Nicolas. Vad gör du?
Hur ska jag få dig att sluta tjata?
- Det blir lättare andra gången. - Nicky, jag älskar dig.
Jag förstår varför du drogade hästen. Du trodde att du kunde sälja honom.
Jag måste göra honom värt något. Om du bara lämnade mig hästarna.
- Men Jack fick dem. Ännu bättre. - Du skulle ha dödat mig, oavsett vad.
Enda sättet att komma ur hålet. Jack lägger sig i allt, eller hur?
Mitt företag. Min mors säng.
Jag är verkligen ledsen, mamma. Det här kommer att sticka lite.
Jag visste att det var du.
- Älskling! Är du okej? - Han dödade min fru.
- Är du okej? - Han mördade Margaret.
- Han dödade min fru. - Vad fan är det som pågår?
Ring efter en ambulans och polisen.
- Margaret. - Ja?
Jag hoppas att hon inte visste... sanningen om sin son.
- Det skulle ha dödat henne. - Det gjorde det.
"...mest troligt med clomiphene citrat"-
-"eller nåt annat att maskera dopning."
- Herregud. Hon visste? - "...på eller omkring den 19:e."
"Du kommer att hitta ett testamente justerat i ljuset av dessa upptäckter."
"Som du kanske förstår så får Nicolas ingenting."
"Han kommer att tillbringa livet bakom galler. Han har ingen nytta av dem."
"Det betyder mer för alla andra. Yay."
Skrev mamma det där?
"Jocelyn, jag vet att tonen i det här dokumentet"-
-"kan tyckas malplacerat, men i den här sista stunden känner jag mig annorlunda"-
-"klok och full av värme. Jag vill säga ett par saker till var och en av er"-
-"innan jag går."
Det var rätt galet i går.
Jag vet inte om jag kan hantera det hela tiden, men...
Jag gillade det. Men inte hela tiden.
Kommer du att ge dig ut på mer jakt i dag? På Dollhousekunder?
Jag har hittat en.
Jag vet inte när jag har chansen att se något liknande igen.
Jag önskar Margaret var här.
Du kan...
...låtsas att hon kan höra dig.
Nej... Jag tror inte på sånt där.
Jag hoppas bara att jag gjorde vad jag kunde när hon var här.
Jag försökte visa henne så gott jag kunde att hon var...
...att hon var min favorit.
Helt enkelt.
Men jag vet inte om hon trodde mig.
Jag tror att hon gjorde det.
Säg att du inte var lite frestad, att inte komma tillbaka hit i dag-
-att få försvinna i den här kroppen.
Kanske lite.
Men jag har haft mitt och människorna jag älskar går vidare.
- Dessutom... - Dessutom?
Jag känner dig, Adelle. Du är för lika mig.
Jag skulle inte ens ha hunnit till flygplatsen.
Addy? Kommer jag att se mitt liv fladdra förbi mina ögon?
Varje ögonblick.